![]() |
Před hrou
Přípravy (jaro - podzim 2002) Při přípravě každého kola TMOU počínaje dvojkou bylo naším cílem předchozí hry v něčem překonat. V počtu účastníků, v originalitě šifer, v různých překvapeních… Po TMOU 3 s téměř devíti sty účastníky, autobusy, šiframi v šifře a podobnými ptákovinami (viz. předchozí reportáž), jsme poprvé zažili pocit, že jsme se přiblížili k oné pomyslné hranici, kdy bude obtížné vymyslet něco zajímavějšího. Přesto jsme se pustili do příprav čtverky s velkým nadšením už na jaře 2002. Tehdy jsme vůbec netušili čím bude další kolo TMOU výjimečné, i když trochu jinak než jsme v té době plánovali.
Už na jaře jsme já (Radek) a Marťas dali dohromady téměř dvě desítky různých základních šifer, které jsme chtěli použít jako inspiraci k prázdninovému přemýšlení. Některé vypadaly celkem nadějně. Během prázdnin jsme se však dozvěděli špatnou zprávu. Raďa a Dosík, tedy plná polovina organizátorského týmu odjíždějí na podzim do zahraničí a TMOU se nemohou zúčastnit. Přibíráme tedy do týmu Feeka. Právě toho Feeka, který byl členem skorovítězného týmu TMOU 1 a který se od té doby, kdy jsme se v cíli na Stránské skále potkali poprvé, vypracoval mezi instruktorskou špičku. Dělat TMOU 4 po třech úspěšných kolech jen ve třech lidech se nám sice hned na první pohled zdálo náročnější než při „jedničce“, ale co naplat… když vám 99 % použitelných kamarádů řekne, že nechce hru připravovat, ale hrát.
Na podzim se bohužel ukázalo, že tato skutečnost byla větším problémem než jsme si připouštěli. Souhra dalších okolností pak způsobila, že bezprostředně po skončení TMOU 4 jsme poprvé zažívali spíše pocity zklamání než radost. Příčiny budou popsány, aby se jich případní organizátoři podobných taškařic mohli vyvarovat. Až s téměř měsíčním zpožděním po hře se tentokrát odehrály události, které naši náladu pozvedly :o)
Před akcí (září - říjen 2002)
Po vyhodnocení zpětné vazby, kterou jsme získali od účastníků TMOU 3, jsme se rozhodli zkusit dvě novinky. Posunout konání akce kvůli chladnému počasí na dřívější termín koncem října a pokusit se udělat úvodní část hry poněkud jednodušší, aby během prvních šesti hodin neodpadly dvě třetiny týmů jako posledně. Prvním bodem jsme si však dost zavařili, protože jsme si tím dobu příprav zkrátili o celé tři týdny. No a tím druhým nakonec taky :o) Samozřejmě jsme s tím od začátku počítali a náš předpoklad, že spoustu času ušetříme na propagaci a registraci účastníků se dokonale naplnil. Jako pokaždé, nás i tentokrát přihlašování účastníků překvapilo. Jako vždy jsme byli přesvědčeni, že to už o moc lepší než posledně být nemůže, ale řekněte sami: Tmou 1 - očekáváno 10 - 20 týmů, přihlášeno cca 50, Tmou 2 - přihlášeno téměř trojnásobné množství týmů (132), Tmou 3 - počet týmů poprvé „omezený“ na 200 se během měsíce naplnil, Tmou 4 - omezení opět na 200, zdá se že nás nic nemůže překvapit. Po zpřístupnění registrační stránky, bylo všech 200 míst obsazeno během 4 dnů… takže s tímhle jsme si opravdu starost dělat nemuseli. Docela mě mrzelo, že jsem se vůbec kreslil s plakátkem, protože jsme ho nakonec vyvěsili jen na pár míst a dál už to pak nemělo smysl. Mezi přihlášenými účastníky odhalují naši kamarádi dokonce pár jmen redaktorů časopisu Reflex. Uvidíme co se z toho vyvine, říkali jsme si tehdy… :o)
Problém s přípravami byl však trochu jinde. Všichni tři shodou okolností připravujeme mimo TMOU i další zážitkové kursy kursů GO! pro začínající středoškoláky, kterých bývá během září nejvíc. Tím se nám doba příprav reálně zkrátila na pouhý měsíc. Velkou výhodou se tak dodatečně ukázaly naše dvě prázdninové schůzky a spousta zkušeností s průběhem příprav předchozích kol. Na celkovém průběhu hry se tak krátká doba příprav a omezený počet členů týmu vůbec neprojevil, ba právě naopak bychom řekli, že takhle připraveni na startu hry jsme zatím nebyli. Co však zůstalo poněkud poznamenáno byl obsah… bohužel. Některé z šifer opravdu nevykazovali tu invenci, kterou bychom chtěli, a kterou už naši „zkušení“ účastníci, tak nějak očekávají. Znovu však uvádíme, že řada snazších šifer na začátku hry, které nám byly po hře vyčítány, byla naším záměrem.
Pátek 18. října 2002 Scházíme se během dopoledne v Xeroxu na Malinovského náměstí, kde nám už několik dní kopírují šifry. Pracovníci už jsou zjevně z našich speciálních požadavků poněkud unaveni, ale stále velmi ochotní a příjemní. Ostatně výdaje na kopírování šifer tvoří nejpodstatnější část výdajů našeho rozpočtu. Přebíráme dvě bedny šifer a pokračujeme k Feekovi, jehož pokojík v centru města použijeme jako štáb. Dolaďujeme poslední šifry a třídíme je do složek, ve kterých budou rozmístěny během hry. Asi hodinu a půl před začátkem hry se rozcházíme do míst začátku hry. Marťas a Feek do areálu VUT Technická a já do areálu elektrofakulty na Údolní. Na domluvených místech se také setkáváme s našimi prvními pomocníky. V ten okamžik venku začíná průtrž mračen. Leje jako z konve a vůbec nás to netěší. No nic, tak letos bude poprvní na TMOU drsné počasí.
Těsně před začátkem - areály VUT Brno, Údolní, Technická V daný čas otevíráme dveře čtyř přednáškových místností A - D a začínáme podle plánu vpouštět účastníky dovnitř. Ti už ostatně netrpělivě postávají a poposedávají v předsálí. V posledních instrukcích před hrou obdržel tým pokyny jak se do těchto učeben rozdělit. Princip byl jednoduchý v učebnách A, B a C musí mít tým alespoň jednoho zástupce, v učebně D je shromážděn zbytek. Všechno jde podle plánu, účastníci proudí dovnitř, a instruktorovi kontrolujícímu seznam (na čtvrtém místě nám v tuto chvíli pomáhala Bára - dík) hlásí jméno týmu… třeba dvě holky: „Lezby!“… ptám se třetí dívky nesměle postávající mezi dveřmi jestli taky patří k Lezbám… „Ne, já jsem Zelená opice“… No prima, tak to se tady dneska asi sejdeme úplně všichni :o)
A taky že jo. Ještě registrujeme telefonát od poměrně velké skupiny účastníků, kteří uvízli v centru v dopravní zácpě a podali nadlidský výkon už před začátkem hry, kdy doběhli asi kilometr v plné polní na poslední chvíli. V domluvený čas si pak mezi startovními stanovišti potvrzujeme telefonem, že máme všechny účastníky v místnostech a zavíráme dveře. Teď teprve začíná to hlavní…
|